Un equip de 200 mossens comenta l'Evangeli del dia
200 mossens comenten l'Evangeli del dia
Contemplar l'Evangeli d'avui
Evangeli d'avui + homilía (de 300 paraules)
El dia que Eliseu hi anà, es retirà en aquella habitació i s'hi quedà a dormir. Llavors Eliseu digué a Guihezí, el seu criat: «Què podem fer per aquesta sunamita?». Guihezí li respongué: «Mira, no té fills, i el seu marit ja és gran». Eliseu li va dir: «Crida-la». Guihezí la cridà, i ella es presentà i es quedà a l'entrada de l'habitació. Eliseu li digué: «L'any que ve, per aquest temps, amanyagaràs un fill».
Senyor, feliç el poble que us aclama. Caminarà a la llum de la vostra mirada. Tot el dia celebrarà el vostre nom, enaltirà la vostra bondat.
Ve de vós la glòria del seu poder, alcem el front perquè vós ens estimeu; el nostre rei és del Sant d'Israel, és del Senyor l'escut que em protegeix.
El qui a vosaltres rep, a mi em rep; i el qui em rep a mi, rep aquell qui m’ha enviat. El qui rep un profeta a títol de profeta, rebrà recompensa de profeta; i el qui rep un just a títol de just, rebrà recompensa de just. I tot el qui doni per beure ni que sigui només un vas d’aigua freda a un d’aquests petits a títol de deixeble, en veritat us dic: no perdrà la seva recompensa».
© Albada Editorial / evangeli.net
«I qui no pren la seva creu i no em segueix, no és digne de mi (...) El qui a vosaltres rep, a mi em rep»
P. Antoni POU OSB Monjo de Montserrat (Montserrat, Barcelona, Espanya)Avui, en sentir dels llavis de Jesús: «El qui estima el pare o la mare més que a mi, no és digne de mi…» (Mt 10,37) quedem desconcertats. Ara bé, aprofundint una mica més, ens adonarem de la lliçó que el Senyor ens vol transmetre: Per al cristià, l'únic absolut es Déu i el seu Regne. Cadascú ha de descobrir quina és la seva vocació —potser aqueixa és la tasca més delicada a fer— i després ser-hi fidel. Si un cristià o una cristiana tenen vocació matrimonial, cal que vegin que la realització de la seva vocació consisteix en estimar la seva família tal com Crist estima l'Església.
La vocació a la vida religiosa o al sacerdoci demana no anteposar els vincles familiars als de la fe, si amb això no es manca als requisits bàsics de la caritat cristiana. Els lligams familiars no poden esclavitzar i ofegar la vocació a la qual hom ha estat cridat. Sota la paraula “amor” pot haver-hi un desig possessiu de l'altre que li resta llibertat per a desplegar la seva vida humana i cristiana; o la por de sortir del niu familiar i enfrontar-se amb les exigències de la vida i de la crida de Jesús a seguir-lo. Es aqueixa deformació de l'amor que Jesús ens demana transformar en una estimació gratuïta i generosa, perquè, tal com diu sant Agustí: «Crist ha vingut a transformar l'amor».
L'estimació i l'acolliment sempre restaran els nuclis de la vida cristiana, envers tothom i, sobretot envers els membres de la pròpia família, els quals normalment són els qui tenim més a prop i constitueixen també el “pròxim” que Jesús ens demana d'estimar. En l'acolliment de l'altre sempre hi ha l'acolliment del Crist: «El qui a vosaltres rep, a mi em rep» (Mt 10,40). Hem de veure, doncs, el Crist en els qui servim, i reconèixer també el Crist servidor ens els qui ens serveixen.
Pensaments per a l'Evangeli d'avui
«A través de dolors i ferides i favors, Déu forma els seus fills per a la vida eterna» (Sant Gregori el Gran)
«En els nostres dies, de múltiples maneres se’ns demana entrar en tripijocs amb la fe, diluir les exigències radicals de l’Evangeli i acomodar-nos a l’esperit del nostre temps. No obstant això, els màrtirs ens conviden a posar Crist per sobre de tot» (Francesc)
«(...) Cal tenir el convenciment que la primera vocació del cristià és seguir Jesús (cf. Mt 16,25)» (Catecisme de l’Església Catòlica, nº 2.232)
1 de setembre
Diumenge 22 (B) de durant l'any
Video de l’Evangeli i comentari
_______