Un equip de 200 mossens comenta l'Evangeli del dia
200 mossens comenten l'Evangeli del dia
Contemplar l'Evangeli d'avui
Evangeli d'avui + homilía (de 300 paraules)
Booz li digué: «Escolta, filla meva. No vagis a espigolar enlloc més. No surtis de la meva propietat i queda't amb les meves criades. Fixa't en quin camp seguen i ves-les seguint. He donat ordre als mossos que no t'amoïnin. Si tens set, ves a beure dels càntirs que els mossos han omplert». Ella es prosternà amb el front fins a terra i li digué: «Com és que em tractes amb tant de favor a mi, que soc estrangera?». Booz li respongué: «M'han contat fil per randa el que has fet per la teva sogra després de la mort del marit: com has deixat el pare, la mare i el país on vas néixer, i has vingut a viure amb un poble que fins ara no coneixies». Booz es va casar amb Rut, i el Senyor li va donar un fill.
Les dones deien a Noemí: «Beneït sigui el Senyor, que no t'ha deixat desemparada. El nom del teu marit es perpetuarà dins el poble d'Israel. Aquest fill et farà reviure i et sostindrà en la teva vellesa, perquè te l'ha donat la teva nora, que t'estima i ha estat millor per a tu que set fills». Noemí prenia el fill, el tenia a la falda i li feia de mainadera. Les veïnes en parlaven com si fos el fill de Noemí, i li van posar el nom d'Obed. Amb el temps va ser pare de Jesè, pare de David.
La teva esposa fruitarà com una parra, dins la intimitat de casa teva; veuràs els fills com plançons d'olivera al voltant de la taula.
És així com els fidels del Senyor seran beneïts.
Que el Senyor et beneeixi des de Sió. Que tota la vida puguis veure prosperar Jerusalem.
© Albada Editorial / evangeli.net
«El qui s’exalci serà humiliat, i el qui s’humiliï serà exalçat»
Mn. Antoni CAROL i Hostench (Sant Cugat del Vallès, Barcelona, Espanya)Avui, Jesucrist ens adreça novament una crida a la humilitat, una invitació a situar-nos en el veritable lloc que ens pertoca: «No vulgueu que us diguin Rabbí (...); no vulgueu anomenar ningú Pare sobre la terra (...); no us digueu Mestres» (Mt 23,8-10). Abans d'apropiar-nos de tots aquests títols, procurem donar gràcies a Déu per tot el que tenim i que d'Ell hem rebut.
Com diu sant Pau, «què us fa pensar que sou superiors als altres? Què teniu que no hàgiu rebut? I si ho heu rebut, per què us en glorieu com si ho tinguéssiu de vosaltres mateixos?» (1Co 4,7). De manera que, quan tinguem consciència d'haver actuat correctament, farem ben fet de repetir: «Som servents sense mèrit, hem fet allò que havíem de fer» (Lc 17,10).
L'home modern pateix una lamentable amnèsia: vivim i actuem com si nosaltres mateixos haguéssim estat els autors de la vida i els creadors del món. Per contrast, causa admiració Aristòtil, el qual —en la seva teologia natural— desconeixia el concepte de la “creació” (noció coneguda en aquells temps només per Revelació divina), però, si més no, tenia clar que aquest món depenia de la Divinitat (la “Causa incausada”). Joan Pau II ens fa una crida a conservar la memòria del deute que tenim contret amb el nostre Déu: «Cal que l'home doni honor al Creador tot oferint-li, en una acció de gràcies i de lloança, tot el que d'Ell ha rebut. L'home no pot perdre el sentit d'aquest deute, que només ell, entre totes les altres realitats terrestres pot reconèixer».
A més, pensant en la vida sobrenatural, la nostra col·laboració —Ell no farà res sense el nostre permís, ni sense el nostre esforç!— consisteix a no destorbar la labor de l'Esperit Sant: deixar fer a Déu!; que la santedat no la “fabriquem” nosaltres, sinó que l'atorga Ell, que és Mestre, Pare i Guia. En tot cas, si creiem que som i tenim alguna cosa, afanyem-nos a posar-ho al servei dels altres: «El qui és més gran de vosaltres serà el vostre servidor» (Mt 23,11).
Pensaments per a l'Evangeli d'avui
«¿Hi ha quelcom més trist que un mestre, quan l’única manera de salvar els seus deixebles es dir-los que no es fixin en la vida del qui els parla? Creuran les nostres obres més que qualsevol altra discurs» (Sant Joan Crisòstom)
«La veritable originalitat del Nou Testament no consisteix en noves idees, sinó en la figura mateixa del Crist, que dóna carn i sang als [mateixos] conceptes: un realisme inaudit» (Benet XVI)
«Per la seva obediència a Maria i a Josep, pel seu treball humil durant molts anys a Natzaret, Jesús ens dóna exemple de santedat en la vida diària de la família i del treball» (Catecisme de l’Església Catòlica, nº 564)
1 de setembre
Diumenge 22 (B) de durant l'any
Video de l’Evangeli i comentari
_______